Поїзд у Варшаву спогади навіяв.
Я на Україні згадую тебе.
Ти співав для мене пісню вечорами:
"Komu co do tego, ze my tak kochamy..."
Я люблю, коханий, Київ і Варшаву,
Але батьківщина в кожного своя.
Як тебе згадаю - забринить сльозами: (2)
"Komu co do tego, ze my tak kochamy..."
Поїзд у Варшаву йде крізь моє серце,
Сто доріг між нами, а печаль одна.
І минають роки, роки за роками... (2)
Komu co do tego, ze my tak kochamy...
Наталя Криничанка еще тексты
Оценка текста
Статистика страницы на pesni.guru ▼
Просмотров сегодня: 1